Orchfolk

Geografi
Orchfolk finns över hela Sanctera, hela vägen från norra Karlheim till ökenlandet Shazmark. Förr rörde sig de tre stora klanerna väldigt mycket på kontinenten, men nu håller de sig mest i forten. Ash Kûtoz ligger i Tickaaret, Nam Kûtoz ligger långt ner i Shazmark, medan Mash Kûtoz är beläget i Viidmark.

Arter
Orcher är lite större till naturen. Kraftigare byggda och oftast mer aggresiva. Mer hjärna än muskler brukar vara en ganska bra beskrivning. De försöker lösa problem med våld och förstår sig inte riktigt på att prata sig igenom konflikter. Det finns naturligtvis undantag (precis som med allt) Utseendemässigt finns det oänvligt mycket varriationer blend orcher. Men vanligt är vassa tänder, konstiga öron och näsa. Oftast ett “grövre” utseende.

Kahpuller/vättar hör egentligen till rasen “vättar” och är egentligen inte släkt med orcherna men tack vare deras mörka blod dras de ofta under kategorin “orchfolk ”. Grön/grå hud. Ibland förekomer nyanser av andra färger. Tex grönt men Grå är överlägset majoriteten. Lång näsa och öron är vanligt. Även här, vassa tänder och klor. Kahpullerna är inte lika stora som orcherna. Utan mindre, smidigare och mycket klenare. Men istället för muskler är de mycket smartare.

Dagalusher/ Längst ner i näringskedjan. Det är inte helt lätt att se skillnad på en dagalush och en kahpull då de liknar varandra väldigt mycket i utseende. Men efter några minuters samtal bör det inte vara så svårt att avgöra. Dagalushen har varken orchernas styrka eller kahpullernas inerlligens. De mest… existerar. De är ganska duktiga på att skapa saker (under strikta order) men lyckas ofta klanta till det på något sätt ändå. Kanske för att de inte har någon som helst känsla över vad som är bra för dem. Att tex kasta fickuret den håller på att laga i huvudet på en annan dagalush som sagt något kanske känns som en väldigt bra sak för stunden. Frågan är hur bra det blir sen när ägaren till fickuret uppräcker vad som hänt… Dock är de väldigt snabba och experter på att gömma sig, och kan efter lite om och men fungera bra som spanare. Tills de hoppar fram för att försöka sno fiendens mat…

Samhälle
Bland orchfolk en gör man igen skillnad på kön. Om man är man eller kvinna (detta benämns även ofta som “hona” och “hane”) Det som värderas högst är varje individs förmåga att kunna vara en tillgång för klanen. Det kan till exempel vara kunskap nog att kunna förstå hur man kan utveckla nya maskiner, laga gamla, styrka nog att plöja igenom en sköldmur eller snabbhet att ta ett bud snabbt från en plats till en annan. orchfolk en har insett att alla har en plats att fylla men det handlar om att hitta sin plats snabbt pga orchfolk ens brist på tålamod.

Hövdingen i de olika klanerna bestämmer vilken generell riktning fortet ska ta, samt vilka de ska gå i krig med (Om det behövs). Hövdingen har en eller flera rådgivare som hjälper denne med inkomster, utkomster och generella saker. Hövdingen kallas ‘Durub’, som på orchiska betyder ‘Härskare’. I Ash Kûtoz är det viktigt att vara stor och stark, då dessa behövs mest. Den nuvarande hövdingen är Durub Lub-Ka. Mash Kûtoz anser att intelligens är det viktigaste, och deras nuvarande hövding heter Durub Nujol. Nam Kûtoz ser på individens uppfinningsrikedom och förmåga att kunna skapa nya saker som viktigt. Nuvarande hövding: Durub Madom.

Kultur
Orchfolk en firar inget speciellt. Födelsedagar och dyl är inte viktigt. Inte heller högtider. Fester efter segrade strider eller välgenomförda affärer är dock väldigt vanligt. Helt enkelt, fester när det finns något att fira.

Det allra värsta som kan hända med kroppen när ett Orchfolk dör är att den inte blir använd. Detta anser både kahpuller, dagalusher och orcher. Efter större slag är det väldigt sällan man kan hitta kroppar efter Orchfolk kvar. Iallafall i ett helt stycke. I största mån fraktas de tillbaka till sina fort och allierade brukar kunna erbjuda antingen hjälp eller att de tas till närmaste fort. Anlednigen till detta är att i Mash Kûtoz utvecklades en enorm “ugn” under marken. Värmen från ugnen drivev ångmaskiner ovan mark som används för att driva flertalet av maskinerna i staden. På detta sätt blir de av med deras behov av orchernas styrka och blir ännu mer självständiga. Denna trend har sedan spridit sig och Ash, Nam och till och med några av de mindre fortet har apat efter med denna trend. Principen är att inget ska gå till spillo. Finns det ingen möjlighet att frakta en frände tillbaks till en av dessa ugnar, så kallade “Gash zô” (orchiska för “eld-gruva”) så styckas kroppen upp på plats och används till föda, proteser plockas bort i största möjliga mån för att återanvändas och ben eller hår används i mån av vilket skick det är.

Utanför städerna är det inte ovanligt att det finns begravningsplatser dock. Enskilda gravstenar utmarkerade med antingen sten eller trä med den begravdes namn på. Man skulle kunna tro att detta är för att orchfolk et gjorde något extra för klanen. Men tvärt emot är det för att de ska förevigt vila i skammen av att de inte kom till nytta efter livet och för att man ska kunna spotta på och nedvärera graven. Det är tex vanligt att man går och pissar på “za matronk.” (orchiska för “grav”)

Kläder, föremål, utseende
Infanterister har enkla kläder, med ångdrivna proteser och implantant. Musköter eller pistoler som i princip sticker ut från kroppen är vanligt. Mycket ganska slitet dock eftersom de oftast står under näsan på sina fiender. Hårt arbetande soldater. Uppfinnare har en tendens att klä upp sig propert. De har insett att en människa med fina kläder står för makt och försöker haka efter så mycket som möjligt. Små manicker, såsom kompass eller fickur och glasögon med förstoringsglas är mycket vanligt. Gärna utblandat med läder, ben, fjädrar och annat som orchfolk et tycker är fint. Orcher bryr sig inte så mycket om det vackra på samma sätt som kahpuller gör men även orcher kan uppskatta det tjusiga i en utsmyckad hjälm. Det är en smaksak.

Utöver det är orchfolk ens kläder väl anpassade efter sina yrken och status. Piercingar och ärr/scarification är också vanligt förekommande. Precis som tatueringar.

Religion
Orchfolk en har ingen religion, eller snarare ingen gudatro. Maskinerna har blivit deras tro, även om de inte ber till dem på det sättet. Många religiösa shamaner, som varit viktiga för orchfolk en tidigare, gick i exil strax efter Ångrevolutionen startade. Shamanerna som uppkom efter dessa kallar sig själva Ång-Shamaner och använder ånga från maskiner, blandat med örter, för att få sina syner. Ång-Shamanerna använder sig av en speciell mask kopplad till en apparat, som oftast bärs på ryggen, där ångan och örterna blandas. De använder sig av både magi och tekniska under i både vardagsliv och strid. Det finns en legend bland orchfolk en om Magath-Skut som skapade och använde Za Vras Shator, även kallad Den Första Maskinen. Det är okänt när detta hände men enligt många Ång-Shamaner hände det många år innan Ångrevolutionen.

Magath-Skut skapade eller hittade, enligt legenden, en stor stridsmaskin täckt av tjock metall, som var utrustad med kanoner fram och bak, musköter och armborst på sidorna, samt diverse sprängämnen för olika anledningar. Med denna maskin, som han kallade Za Vras Shator, sökte han upp, och dödade de tre gudarna som orchfolk en dyrkade. Enligt sägnen byggde han sedan om maskinen så den kunde köras på vatten, och reste österut. Ingen har sett till honom efter det.

Historia
Ingen vet riktigt hur orchfolk en kom till. Dock så är det vida känt att de började bli mer organiserade för cirka 1000 år sedan.

orchfolk en var från början löst ihophängande små klaner, som under det Första Kriget gick ihop till tre stora klaner; Mundas, Pafund och Gimtog. De stora klanerna har nästan ständigt varit i krig med varandra, och delar av Imperiet har anställt eller hjälpt de olika klanerna vid tillfälle. Numera har klanerna käbbel mellan varandra men håller oftast god hand.

För mindre än ett århundrade sedan startade Ångrevolutionen. De har sedan dess byggt utan stopp. De bygger främst stridsmaskiner, men även avloppssystem till sina städer, byggnadsmaskiner och alla former av maskiner som de kan driva på ånga. orchfolk en har därför tagit till sig av ett par ordspråk: ”Med våra krigsmaskiner har vi dödat våra gudar” och ”Jag är en del av en Maskin”.

Innan Ångrevolutionen var det ytterst få Orchfolk som någonsin skrev ned något som kan användas för att förstå deras historia. Ångrevolutionen startade cirka år 500, och fortsätter än idag, år 583 i den Fjärde Eran.

Flintlåset konstruerades av vapensmeden Shapat i det dåvarande fortet Mundas Kûtoz (Senare Ash Kûtoz) år 497. Detta gjorde att soldaterna från Mundas kunde använda flintlåspistol i strid efter att de experimenterat med krut som de köpt av en klan dvärgar, som i sin tur uppfann krutet runt år 250. Dvärgarna använde främst krutet till gruvgrävning, men efter att ha utbytit krut mot flintlås påbörjade även dvärgarna att tillverka mer robusta musköter, som de kallar muskedunder.

År 514 i den Fjärde Eran påbörjade en Khapûl vid namn Dûrgal att arbeta på en prototyp av en maskin som skulle användas för att lättare få tag på vatten i fortet Ash Kûtoz. Sent år 516 stod den klar, då denne insåg att vattnet kunde göras till ånga och på så sätt driva maskinen. Efter detta började hela fortet Ash Kûtoz konstruera fler och fler maskiner och under 517 spreds detta till de andra stora forten som snabbt hakade på den nya trenden.

År 519 stod det klart att de olika forten specialiserade sig i olika inriktningar, och forten ändrade namn till Ash Kûtoz, Mash Kûtoz och Nam Kûtoz (Ett, två och tre på Orchiska).

Ash Kûtoz är specialister på Krigsmaskiner och stora transportfordon. De bygger allt från skogsskövlare till prototyp stridsvagnar. Det är alltså Industri Arbetare och Krigsmainsbyggare. Ash Kûtoz bestod från en början av en blandning mellan både orcher, kahpuller och dagalusher, dock var det styrka och skicklighet med vapen som var det avgörande för vilken ställning du hade som orchfolk. Detta gjorde att kahpuller och dagalusher fick det lite hett om öronen och även idag, även om Ash Kûtoz inte skulle vara mycket utan sina uppfinnare lever dessa inte riktigt lika bra som uppfinnare och ingejörer i andra fort eftersom de mest fungerar som byggarbetare åt det tekniska. Maskinerna de skapar handlar inte om att vara vackra på något sätt. Bara robusta och fungerande eftersom det skulle ta tid att utveckla det estetiska (något som vissa kahpuller smyger med detta ändå då vättar har en allmän förkärlek till vackra ting) Och som bekant, orcher har sällan tålamod för sånt trams.

Mash Kûtoz består främst av de mindre orchfolk en så som Kahpuller och dagalusher. Dessa är de som från början fick nog av orchernas utnytjande av deras inerlligens och gick ihop och Mash Kûtoz skapades. Dessa specialiserar sig på att designa och bygga mer komplicerade maskiner och manicker. Grundidéerna och ritningarna till de flesta av Ash Kûtoz maskiner kommer från Mash Kûtoz. De skapar ritningar (ofast baserade på ideér från Nam Kûtoz) och utvecklar sedan prototyper som de anser vara behövliga (eller för att de känner för det) Anledningen till att de inte bygger större maskiner är helt enkelt på grund av bristen på muskler.

Nam Kûtoz är en klan av båda stora och små orchfolk. I början var dessa lite “avskrapet” från de andra forten som slog sig ihop som ett tredje. I bröjan var det mycket osämja mellan de olika arterna men saker redde sig ganska snabbt när en dagalush helt enkelt snörade fast en stor klo på en orch som saknade hand. Klon utvecklades senare av kahpullerna och orchen med klon (som senare blev kallad för Za Bukra, orchiska för “klo”) blev det första orchfolk et någonsin att få hela armen ombyggd till en, enda stor harpunliknande klo som kunde användas som ett dödligt vapen som det var eller skjutas iväg för att dra folk till sig. Detta ekalerade och idag bygger och designar de mindre orchfolk en implantat och liknande ångdrivna proteser och uppfinningar som sedan sätts på kroppen på de större orchfolk en. Detta resluterar i att det här fortet har en av de mest fruktade och mest tungt beväpnade infanteri styrkorna i världen. De är kort sagt levande krigsmaskiner.

År 519 startade även det andra kriget mellan Imperiet och Unionen. Imperiet anställde hjälp från Ash Kûtoz och Nam Kûtoz för att få ett övertag i kriget. Därefter spred sig ångmaskiner och flintlåspistoler även mycket i Imperiet, och lite i Unionen. Ångmaskinerna som används i Imperiet är största dels krigsmaskiner och implantat, medan Unionen använder sig mest av små manicker. Detta är mycket på grund av fortens placeringar.

År 553 uppfanns en nästan helt ny ångmaskin, där kondensationen av ångan ägde rum utanför cylindern i en kondensor. Denna uppfinning, och följande uppfinningar, gav en mycket högre verkningsgrad vilket ledde till mer kompakta konstruktioner. Denne uppfanns av Ghashum i Mash Kûtoz efter att Dûrgal hittats död i samma fort, efter en diplomatisk resa, några månader tidigare. Ungefär samtidigt uppfanns även dyrgund, vilket är en metod för en speciell blandning krossad sten, som används som överbyggnad under vägbeläggning. Denna metod används främst till Huvudvägen. Etymologin bakom ordet dyrgund är att det Orchfolk som uppfann detta sätt att krossa sten heter Dyr, och gund som betyder sten.

År 561 förbättrades en äldre uppfinning, nämligen uret. Pendeluret uppfanns runt år 480 av en människa vid namn Hans af Mariam från Tickaaret. En grupp Orchfolk från Mash Kûtoz förbättrade pendeluret och gjorde det så litet att man kan ha det i fickan. Fickuret blev väldigt populärt bland rika män och kvinnor i Unionen, där det ses som ett tecken på makt. En annan gammal uppfinning som uppdaterats är kompassen, som började nytillverkas år 559.

Nya uppfinningar, konstruktioner och upptäckter görs nästan varje år, och revolutionen har egentligen bara börjat.

Militärmakt
Nam Kûtoz har en av de mest fruktade och mest tungt beväpnade infanteristyrkorna i världen. Förutom det har de olika forten även mycket vakter, och de flesta Orchfolk kan ställa upp i strid om så behövs. Orchfolk är helt enkelt inget man kastar sig in i krig med utan att tänka efter. Bakhåll och guerillakrigsföring är ovanligt, orchfolk en ställer helst upp sig på ett stort fält och möter sin fiende i en stor strid. Kanoner, musköter och sprängämnen används först för att sålla ut eller skrämma fienden, innan infanteristerna övermannar de resterande.

De Primitiva
Utöver de Orchfolk som följt med i utvecklingen finns det yttligare en grupp som skiljer sig så mycket från de generella orchfolk en att de nästan är en egen art. I folkmun kallas de för “De Primitiva” och av orchfolk en “Za gâjûp.” (Asätarna på Orchiska) Dessa är Orchfolk som helt enkelt lever kvar i det djuriska och vägrar vara en del av industrialliseringen. De lever utstött i bergen och djupt in i skogarna, utrpritt och förekommer (om än i en väldigt, väldigt liten skala i princip överallt förrutom närmare större städer) Inte ens de “vanliga orchfolk en vill ha med dessa att göra och de vill ofta inte ha med andra att göra heller. De Primitiva lämnar man helt enkelt ifred och håller sig undan från. Orchfolk som människor.

Att spela orchfolk
Orchfolk är oftast grå/gröna i hudfärg, men kan även vara olika nyanser. Smink är dock ett måste. Lösdelar är inget krav med uppmuntras! Detsamma som tänder/klor. Som Orchfolk har du oftast några typer av steampunk-influenser. Det kan vara på/till dig själv, eller så kanske du har modifierat en slav eller infanteristerna i en grupp. Var kreativ!

orchiska är inget krav att kunna, dock är det roligat att ha iallafall några glosor inpluggade. Det höjer intrycket.

Vi kommer att publicera en egen ordlista baserat på de som finns i cirkulation, men utan sunk och annat som inte är förenligt med kampanjens värdegrund.

De primitiva liknar mer de klassiska orcherna man ser på klassiska fantasylajv.

Inspirationskällor för orchfolk :

Spel 2 och 3 i spelserien Fable.