Nolmë

""Nolmë, hen som är den äldste av de äldste. Hen som blickar ner över quendi, alvslavar och skogens varelser. Den hämndlystna och hornkrönta jägaren som inte tillåter dyrkan. Att vara troende åt Nolmë innebär att man inte dyrkar hen som människorna dyrkar sina gudar. Det anses smutsigt, att dyrka en gud är att göra sig till en marionettdocka. Istället hedrar och ärar Nolmës barn hen genom ritualer, böner och genom att ge offergåvor.

Enligt quendi är det Nolmë som har skapat världen. Hen betraktade himlens stjärnor, hur många de var tillsammans och insåg hur tom världen var. Med sin pilbåge sköt hen ner de starkast lysande stjärnorna, och när de föll till marken skapade hen ur dess ljus quendi och skogens alla varelser. De som kom att kallas Nolmës barn. Hen visade dem världen, lärde dem allt om dess olika platser. Hur man visade ömhet och vördnad inför andra livsvarelser. Hen var också mycket noga med att förklara skillnaden på dyrkan och hedran. Alla är lika inför döden - så även Nolmë. Quendi såg hen som den mest kunniga och inflytelserika person och utnämnde på så sätt Nolmë till äldste över dem alla. Oavsett klaner världen över med sina egna äldste såg de alltid på hen som den visaste.

När Nolmë försvann från världen hände något. Alla quendi som kommit så bra överens ville inte längre förstå varandra. Olika åsikter skapade sprickor mellan dem. Klanerna kom att glida mer och mer ifrån varandra. Detta ledde även till splittrade åsikter om Nolmë, så pass att de olika klanerna inte längre såg på hen med samma ögon. Tron sträckte ut sig i grenar, hedran till hen skedde på olika sätt och de olika klanerna kom inte längre överens om hur världen hade skapats.

Allt detta har lett till att Nolmë är en splittrad själ. Med så mycket olika inställningar till sin gud har quendi skapat flera sidor av hen. Detta har även bidragit till att Nolmë inte längre vet vem hen är. Är hen den krigiska, sorgsna eller humoristiska guden? Beroende på vilken klan man följer ser man på Nolmë på olika sätt.

Ohtatyaro
För Ohtatyaro är Nolmë en hämndlysten, blodstänkt gud. Eftersom människorna har gjort så mycket ont mot världen – Nolmës skapelse – är varje död människa ett vördnadsfullt offer. För dem är Nolmë en högrest krigargud i alvisk silverrustning och krönt av bloddrypande hjorthorn.

Herenya
För Herenya är Nolmë en vemodig gud, och quendi har misslyckats med att uppfylla hens syfte med dem. Nolmë är en döende gud, liksom quendi är ett döende folk. De ärar hen genom att bevara och minnas. Ruiner, statyer, gamla rostiga vapen, sånger och namn. För Herenya är Nolmë en grå, suddig varelse som ibland kan skymtas i regnet – kallat Nolmës tårar – med sitt sorgsna leende och sina brutna horn.

Ingolë
För Ingolë är Nolmë en gud med humor. Hen är en hamnskiftare, en skicklig jägare och en listig hjälte. Nolmë hedras med dyrbara offer, allra helst genom att smyga in i människornas tempel och offra mitt under människogudarnas näsor.

Ritualer
De ritualer som görs i Nolmës ära är många och de kan skilja sig hur mycket som helst. Det som de har gemensamt är att de alla leds av äldsten i klanen, och att offergåvor ges. Tanken med ritualerna är att det ska bringa tur i strid och jakt, ge quendi inre frid och styrka att stå emot människorna.

Böner
Den allra vanligaste bönen som alla klanerna använder sig av är:

“Nolmë, äldste av de äldste Våra hjärtans längtan ber dig,

''Ge oss den styrka vi saknar, Din närvaro är vårt hopp. Ur askan stiger din elds lågor, Hör våra skri eka genom skogarna Hör våra trummors slag.”   ''

Böner Ohtatyaro använder Bön i farans stund

''“Vi lyfter våra ögon upp till bergen, Varifrån skall hjälpen komma? Hjälpen, den kommer från Nolmë, hen som alltid står vid vår sida.''

''Inte skall hen låta oss falla, inte ignorerar hen våra böner. Nej, hen som bevarar Sanctera, hen ignorerar inte,  förvisar inte.''

Nolmë bevarar oss, Nolmë är vårt skydd Människorna ska inte skada oss om dagarna, och inte demonerna om nätterna.

Nolmë skall bevara oss från allt ont,

''hen ska vara i våra själar. Leda oss mot seger.''

Hen skall leda våra själar från nu och till evig tid.

Var med oss i striden!”

Bön om hjälp och beskydd

''“Se på oss, svara oss o Nolmë. Ge oss ny glans i ögonen, låt oss inte bli besegrade av fienden.  Vi litar till din godhet, våra hjärtan jublar över din hjälp''

och ditt beskydd.” Böner Herenya använder Bön om förlåtelse

''“Nolmë, var oss nådig enligt din godhet, utplåna våra överträdelser enligt din stora barmhärtighet. Två oss rena från missgärning, rena oss från våra synder.''

''Ty vi känner våra misstag, och vår synd är alltid inför dig. Det är dig vi har svikit och gjort det som får dig att fälla tårar…''

Vänd bort ditt ansikte från våra synder,

''utplåna våra missgärningar. Ge oss nya rena hjärtan,''

starka nog att utstå denna smärta.

Förkasta oss inte från denna värld

och tag inte ifrån oss din närvaro.

Låt oss få tillbedja dig Nolmë,

och lyssna till våra böner.”

Bön om att älska och tjäna varandra

“O Nolmë,

där hatet gror, låt oss kärlek så där svek begåtts, låt oss förlåtelse ge

där mörker utbreder sig, låt ditt ljus visa oss vägen

där människor härskar, låt oss få finna frid.” Böner Ingolë använder Bön vid ett viktigt vägval

“Nolmë, du vet vad som är bäst för oss i denna situation.

''Låt din kärleksfulla plan för våra liv bli förverkligad. Vi är osäkra på vad som är rätt och fel,''

så vägled oss.

Öppna den dörr framför oss som vi skall träda genom.

Vi litar på din ledning Nolmë!”

Bön om vishet

“Nolmë, du allrahögste äldste, som giver och giver

Vi beder dig av våra hjärtan,

visa oss din vishet.

Ledsaga oss, med våra hjärtan i dina händer Uppfyll oss med nåd, och hjälp oss förstå.”

Muntlig sägen
Det viskas bland quendi om Nolmës återkomst, att hen åter ska vandra bland Sancteras skogar. Även att hen ska visa sig för människorna, röja undan dem och ge världen åter till quendi. Tecknen på Nolmës återkomst är föga få, men det finns de quendi som hävdar att de sett och hört dem.

Vilka hedrar Nolmë? Quendi, alvslavar, skogsvarelser

Alvá träden Det allra heligaste för quendi är de gamla träden Alvá. De är de sista levande spåren från tiden då alla quendi var fria och ännu inte var ett krossat folk. Alvá blir svårare och svårare att finna, och därför väljer quendi för det mesta att istället offra till det äldsta trädet i närheten. Vid träden är det absolut förbjudet att prata människospråk. Får ett Alvá höra för mycket av människornas språk och för lite av quendispråk så kommer det att börja glömma. Eftersom bara de äldste talar quendis gamla språk, och till och med de endast kan ett fåtal ord, är det därför ofta alldeles tyst runt träden.

Kända artefakter

Nolmës vita renhorn

Naturelementens medaljong

Flaska som sägs innehålla Nolmës blod