Alvslav – Livet

Nyckelord: lita inte på någon, smält in, det har alltid varit så här, quendi är farliga

Alverna har varit förslavade i så många generationer nu att de flesta är övertygade om att det alltid har varit så. Visst, det finns sagor som berättar om andra tider där alverna var fria, men minsta barn vet att det bara är påhitt och tomma drömmar.

Hemligheternas folk
En stor del av alvslavarnas kultur gömmer sig under ytan. Det riktiga livet sker i minuterna när ägaren tittar bort, i snabba möten längs tomma gator och sent om nätterna vid minnesträdens rötter. De gifter sig, skaffar sig rivaler, har drömmar och får dem krossade utan att människorna ens märker att de är i rummet. En alv gör ofta sitt bästa för att låta det förbli så – att smälta in är den största dygden bland det förslavade folket. För den som smälter in är lite säkrare än den som inte gör det.

Den falska tryggheten
Det är något att vara lite stolt över att vara född i fångenskap – slavfödd. Det betyder att du är mer civiliserad, lever tryggare och egentligen är intelligentare än de som är uppvuxna bakom en tuva någonstans i skogen. Alver som har lite bättre liv intalar sig ofta att de är nöjda med det de har – för de vet av erfarenhet att det skulle kunna vara mycket, mycket värre. Även många alver tror att människor är mer kompetenta än de – mänskligheten har byggt hela civilisationer och utan dem skulle alverna inte ha något att äta eller tak över huvudet.

Du har bara dig själv
Det finns inga garantier i livet. En alv kan hitta trygghet och vänner, men det kommer aldrig att vara. Vem som helst kan ryckas ifrån dig när som helst. Alla band är tillfälliga. En smart alv litar bara på sig själv. Självbevarelsedrift är det enda som håller en vid liv. När vem som helst kan dödas eller säljas när som helst riskerar livet att bli en lång rad av krossade hjärtan. Därför försöker många alvslavar att bara tänka på sig själva – med varierade resultat. För hur mycket en alv än anstränger sig för att inte släppa någon nära så har de man älskar en förmåga att glida in innanför skölden. Och kanske är det just dessa relationer som gör att en alv inte ger upp i Sancteras mörka värld.

Viktiga saker görs aldrig i grupp. Det är för farligt. Ett giftermål innebär att två alver ensamma möts i och i hemlighet viger sig vid varandra. Det behövs ingen präst, inga vittnen. När en älskad vän har dött hålls inga stora ceremonier, utan varje alv går ensam för att tala med den döda vid minnesträdens rötter.

De tama alverna
Quendi är farliga och främmande. Få slavar har någonsin mött en riktig quendi, och har blivit lurade att tro människornas historier om ”de livsfarliga vilddjuren i skogen”. De tror att quendi svälter utan hjälp av ägare. Att de fryser och slåss med varandra som vildhundar. Slavfödda behandlar oftast quendi med någonting mellan rädsla och hånfullhet. Finare alver förstår inte hur någon frivilligt skulle lida i skogen.

De slavfödda som har mött en quendi har förmodligen träffat en som har tillfångatagits, förslavats och brutits ner. En del är till och med ättlingar till en sådan, och är släkt med en klan någonstans där ute. Självklart finns det de som drömmer om att fly och gå med dem. Men om en alv väl lyckas fly är det inte alltid de tas emot med öppna armar hos de stolta quendiklanerna.

Magi
Magi är livsfarligt. Om någon avslöjar en alv med magisk talang så kommer den garanterat att råka illa ut. De flesta avlivas direkt. Om ägaren tycker att det är värt besväret blir alven stillad (ett ingrepp som tar bort förmågan att kanalsiera magi, kreativiteten och personligheten). De som har ”tur” köps av magiker. Det kan vara av Precati Adori (Sancteras organiserade magiker), någon som är licensierad av dem eller så säljs de på svarta marknaden. De tränas i magi och blir slavmagiker.

De alviska magiker som lyckas hålla sin förmåga hemlig är i lika stor fara. De som inte lär sig att kontrollera magin på egen hand är ett hot mot alla runt omkring sig. De som har tur tillhör en familj där magi rinner i blodet, och kan lära sig av äldre släktingar. Många tror att alver blir sämre magiker än alla andra – det ses i Sanctera som en självklarhet att en alv inte skulle kunna ha så mycket talang för något.